Jag är Uhtred, Uhtreds son.
När jag var barn angreps min syster Thyra av Sven
och han tittade på hennes nakenhet.
Vår far utkrävde sin hämnd.
Då ska jag bara ta hans ena öga.
Kjartan, du är förvisad.
Så åratal senare brände Kjartan ner vårt hem och dödade våra föräldrar.
Jag trodde att Thyra var död.
Jag tänker inte låta allt som är mitt tas ifrån mig.
Men hon lever...
...fastkedjad, precis som jag var fastkedjad.
Hon ska inte få dö som slav.
Hon ska inte få dela Haligs öde.
På kung Alfreds order hittade och befriade min bror Ragnar mig.
För att hämnas min vän,
min egen fångenskap
och att Gisela togs ifrån mig,
dödade jag abborren Eadred, en man av gud.
Mitt pris var att förnya min trohetsed till Alfred av Wessex.
Ödet håller allt.
DET SISTA KUNGADÖMET
KUNGADÖMET WESSEX
Uhtred?
När du beger dig till Eoferwic...
...dödar du min bror då?
Frågar du mig, eller befaller du mig att göra det?
Det första.
Jag har svurit till Alfred att Guthred inte kommer att skadas.
Jag vill följa med dig.
Nej.
Nån kanske har gjort anspråk på mig när du återkommer, likt obebodd mark.
- Nej, Gisela. - Alfred kan gifta bort mig
till nån ealdorman, och du skulle inte finnas här för att stoppa det.
Vad är det som är så roligt?
Det vore inte första gången en kung har försökt.
Du följer inte med mig, det skulle vara för farligt för dig.
Det är det för dig också.
Jag skulle inte...
Jag skulle inte stå ut med att du togs ifrån mig igen.
Vad är det här? Ger du dig av utan mig?
Brida har redan gett sig av.
Hon samlar ihop mina män.
- Det som finns kvar av dem. - Var ska ni möta dem?
Loidis.
Jag skulle be dig följa med mig, men du lär ha svurit fler av dina eder.
Jag kommer att följa med dig.
- Vår plan ändras inte. - Du tillhör Alfred.
Vår plan ändras inte.
Alfred skickar mig för att döda Erik och Sigefrid.
Om jag lyckas kommer Guthred att stå i skuld till mig.
Och jag kommer att kräva att få använda hans mannar.
Jag har mannar.
Och vi har vårt eget krig, vi behöver inte Guthreds.
Hur många mannar? Tillräckligt för att inta Dunholm?
Guthred gjorde dig till en slav.
Och genom att svära till Alfred förblir du en slav.
Varför?
Jag har mina skäl.
Dem skulle jag vilja höra.
Låt oss inte glömma vad Guthred gjorde mot mig.
Men om det betyder att vi har en större chans att döda Kjartan,
om det betyder att vi hittar vår syster, så gör jag som Alfred ber.
Kjartan faller vid mitt svärd.
Det kommer han att göra, broder.
Det kommer han.
Ers nåd? Ni bad mig komma.
Ja.
Kungen borde stå i mitten...
...omringade av sina fiender.
Jag skickar Uhtred till Eoferwic för att hjälpa Guthred mot bröderna
som vill ta staden för sig själva. Jag vill att du följer med honom.
Steapa gör er följe. Stanna vid hans sida.
Ers nåd, förlåt mig, men jag ser inte vilket behov Uhtred skulle ha av mig.
Det är inte Uhtreds behov jag bekymrar mig om.
Det är mina.
Guthreds missbedömningar har splittrat Northumbria.
Om jag skickar Uhtred för att återförsäkra Guthreds auktoritet,
så skickar jag dig för att påminna "kung" Guthred
om hans skuld och förpliktelser mot Wessex.
Nog skulle väl ett brev fylla detta syfte?
Ett brev är konstant, medan jag endast ska komma och gå.
Tänk på det här som en belöning, Aethelwold.
Du har bevisat dig själv, både i strid och i min witan,
du har också sökt mer ansvar.
I Wessex, ja. Ansvar i Mercia, kanske. Men Northumbria?
De är nästan skottar, Ers nåd!
Borde jag färga håret rött?
Du ska påminna Uhtred om hans eder,
men framför allt ska du försäkra vår norra kung
att trots det som skett
så har mitt engagemang för hans välstånd inte sinat.
Eoferwic måste förbli kristet.
Ni gör mig en stor ära.
Du ska bli mina ögon, öron och röst, Aethelwold.
- Ett djärvt motdrag. - Ja, far, jag tyckte det.
Ta den här.
Det är symbolen för mitt kungadöme.
Bär den med pondus.
Gör dig redo.
Använd din tid vist.
I morgon är du min ärendeman.
- Fader Beocca? - Uhtred.
Tack.
- Har du kommit för försona dig med Gud? - Jag har kommit för att hitta dig.
Du var inte i ditt rum. Och inte på bordellen.
Jag har varit väldigt upptagen.
- Är de till Guthred? - Ja.
Kungars levnadslott.
Deras misslyckanden belönas med gåvor.
- Fader. - Är nånting fel?
- Du måste viga mig med Gisela. - Vad?
Jag vill att vi säger våra löften innan jag rider mot Eoferwic.
Mildrith har gått med i orden. Jag är fri att gifta mig.
Har du kung Alfreds välsignelse?
Det är inte Alfred jag vill gifta mig med!
Beocca, det här kan inte vänta.
- Älskar du henne? - Ja.
Jag känner att du är alltför kär i kärlek. Det oaktat, hämta hit henne.
Men tyst. Vi måste vara snabba och diskreta.
Snabba och diskreta.
Vi är på väg mot det stora norr, du och jag.
Jag ska bli Alfreds springpojke. Han vill ha bort mig från Winchester...
- Aethelwold, jag lyssnar inte. - Han vill ha mig död, till och med!
Det är planen, jag vet det!
En kan övermannas.
Två kan försvara sig.
Ett band av tre...
...bryts inte så snabbt.
Nu när ni är sammanbundna...
...Uhtred och Gisela...
...kan jag förklara er man och hustru.
Nu kan jag aldrig tas ifrån dig.
Ska Ragnar rida med dem, Ers nåd?
En dan?
Har du tvivel, Odda?
Då ska vi lufta dem.
Ers nåd.
Om han överlever är jag rädd att Uhtred inte återvänder.
Tror du att han bryter sin ed?
Jag tror att Bebbanburg lockar mer än Wessex.
Skulle han få bort nordmännen från Northumbria
kommer han att sätta efter Kjartan, hans blodfejd.
Ja, men det är inget negativt.
Ers nåd, skulle han besegra Kjartan, vem har då makten i Northumbria?
Uhtred och Ragnar? Hedningar.
Den risken finns, men Uhtred är främst en krigare,
en viking till och med, han är evigt rastlös.
- Kanske. - Och för det andra,
om han riktar sin uppmärksamhet mot Bebbanburg och hela Northumbria
har Steapa instruktion att döda honom.
När kommer vi att se Eoferwic?
Jag har aldrig ridit så länge eller så långt.
Är det arsle ömt, lord?
Jag är öm överallt.
Jag behöver en kvinna som knådar och badar mig.
- Vi stannar snart nog. - I Eoferwic?
Vi rider först mot Loidis.
Vad väntar oss i Loidis?
Vi får se.
Behöver jag påminna er om
att vårt syfte här först och främst är kungens ärende?
Inget har förändrats förutom vår väg, Beocca.
Vi får se.
KUNGADÖMET NORTHUMBRIA
Brida!
Tog du med dig vänner?
De tjänar Alfred.
Har vi mannar?
En del.
Den här vägen.
Det var ett varmt mottagande.
Uhtred.
Du skickades norr för att hjälpa Guthred, inte för att jaga hämnd.
- Jag kanske planerar att göra båda, fader. - Jag vet nog vad du planerar.
Uhtred, hämnd ger dig inte frid, bara död.
Fader Beocca, du låter mig döda för Alfred men inte för mig själv.
Vad beror det på?
Och vad har Alfred för ärenden i Northumbria?
Guds ärenden.
Jag trodde inte att så många skulle komma.
Ragnar!
Rollo.
Vad får dig att tro att vi är här för din skull?
Guthred ses som svag och utan vänner.
Dessa män strider inte mot bröderna för en skit.
Vi behöver skitens armé för att inta Dunholm.
Så varför inte döda nordmännen, sen döda skiten,
ta Eoferwic och dess armé för egen del?
- Kvinnan har en poäng. - Nej, hon har inte en poäng.
Så talar en förrädare!
Jag vill inte ha Eoferwic.
Allt jag vill ha är Kjartans hjärta på min svärdspets och att träffa min syster.
Vi kommer att behöva Guthreds armé.
Jag lovade dessa mannar silver
och äran i att hämnas din far.
Vanhedra inte dem genom att få dem dödade för Guthred...
...skiten.
Åh, Ragnar,
din kvinna har stake som en björn. Jag gillar henne.
- Hon har rätt. - Vad menar du med att hon har rätt?
Beocca, hon har rätt. Mannarna är här för Ragnar,
vi kan inte be dem att dö för såna som Guthred.
Är inte det vad daner gör, strider?
- Vi kan inte möta bröderna ensamma. - Varför inte?
Finan, det finns tapperhet och det finns dumhet.
Nordmännen har ett läger, inte sant?
Inte en fästning, utan ett öppet läger.
Om det är Sigefrid och Erik vi måste döda,
låt oss då göra just det.
Vi dödar dem medan de sover.
Skuggvandrare.
KUNGADÖMET NORTHUMBRIA
Öppna grindarna!
De är här, i Northumbria.
- Uhtred och Ragnar. - Hur många mannar?
De hade knappt 50 i Loidis.
De hittar fler.
De är på väg till sin sketna kung Guthred.
Jag vill att varje man är vaksam och redo,
ingen fylla förrän det är klart, oavsett hur länge det dröjer.
Tror du att de kommer att angripa?
Lägg ut stenar, timmer och eld på fästningsvallarna.
Vi borde fånga in dem nu,
innan de kan göra sina 50 mannar till 500 mannar.
Femtio män kan vinna en strid i det fria.
Men ingen armé av nån storlek kan forcera denna fästning!
Om Uhtred och Ragnars önskan är att döda mig...
...kan de dö vid mina portar när de försöker.
Hörde ni inte mig? Iväg!
Fader, vad kan jag göra?
Gå till din vilda hora.
Säg att hon inte behöver mata sina hundar.
Thyra?
Jag sa åt dig att hålla dig borta.
Din bror Ragnar är här, i Northumbria.
Han kommer att angripa.
Min far befaller att du låter hundarna gå hungriga.
Men om du inte gör det...
Om du inte vill det kan jag säga till far att...
Jag har ingen bror.
Jag har ingen bror!
Ut.
Ut härifrån!
Jag ser tre spejare.
Resten kurar ihop sig i sina fällar.
Det kan finnas fler, på huk bakom tälten.
Det här känns inte bra.
Vilka tält är fulla och vilka är tomma?
Och i vilket tält finns Sigefrid, vilket är Eriks?
Vi är blinda.
Tafl.
Spelet tafl.
Kungen står placerad mitt bland pjäserna.
Jag skulle säga att det tältet är kungen.
Från vilken annan mun som helst skulle det vara fullständigt logiskt.
Det är fullständigt logiskt.
Jag går in ensam.
- Det tycker jag att du borde. - Nej, vi går in som vi sagt, tillsammans.
Vi kan inte riskera att vi båda blir dödade.
- Jo, det kan vi. - Det här är för Alfred.
Du måste spara ditt svärd för Kjartan.
Om det är för Alfred...
- ...följer jag med dig- - Och jag.
Det var min satans plan.
Och jag önskar er lycka till.
- Om ni blir tillfångatagna? - Gör inget.
Ragnar, tänk bara på vår blodsfejd och på Thyra.
Jag hoppas att du är snabbfotad, store man.
Vill du döda mig, Uhtred Ragnarson?
Det var planen.
Tycker du inte om mig? Jag kan vara en lustig man.
Plundrare!
Nödvändigt.
Skingra er! Låt dem se mig! Låt dem alla se mig!
- De blir slaktade där de står! - Och du med dem.
Spara ditt svärd för Kjartan.
Erik, jag svär på att jag dödar honom, strunt i följderna!
Ingen rör sig, ingen! Stå stilla!
Döda honom!
- Döda honom! - Ingen får ens höja sitt svärd!
Uhtred, du skonar honom!
Håll männen stilla!
Backa!
Uhtred, du ska skona min bror.
Nämn ditt pris.
Döda honom, Erik!
Döda honom, säger jag! Erik! Hästen!
Sigefrid, det kommer en annan dag, en annan gång!
- Döda honom! - Uhtred!
Nämn ditt pris! Det blir gjort, jag svär.
Jag ger dig mitt ord.
Döda honom och du dödar dig själv.
- Ditt ord? - Jag svär! Tro mig!
Du ska ta ett skepp och lämna Northumbria.
Ett skepp! Du ska inte återvända!
För min brors liv. Det är gjort.
Jag svär på att jag ska döda dig, Uhtred Ragnarson!
Det här är inte slut!
Jag ser att du är en lustig man.
KUNGADÖMET NORTHUMBRIA
Vi är här på Alfreds av Wessex begäran!
Kungen kommer att vilja träffa oss!
Öppna dörrarna.
- Jag talar först, Uhtred. - Du säger ingenting, fader.
Uhtred.
Fader Beocca, jag...
Jag hörde att ni var i närheten.
Jag insåg inte hur nära.
- Ers nåd, kung Alfred har sänt oss för... - Fader Beocca!
Du låter kung Guthred tala först.
Jag hörde också att du hade återfunnits, Uhtred.
Det gläder mig, tro mig.
Om du är här för att döda mig så klandrar jag dig inte, jag skulle också döda mig.
Men det vore ett misstag,
ännu ett misstag.
Lord Guthred. Jag är lord Aethelwold.
Jag kommer i kung Alfreds ställe. Vi har gåvor...
Sigefrids svärdhand.
Bröderna kommer inte att besvära er igen.
Är de döda?
I utbyte ska du ge mig din armé.
- Gör dem redo att marschera. - Men...
Du gör som jag ber, Guthred, annars dödar jag dig.
Han vet inte vad han säger, Ers nåd.
Nej!
Steapa, nej!
Jag dödar dig och tar konsekvenserna.
Vad du gjorde mot mig...
Vad du gjorde mot Halig...
Jag kan aldrig glömma det.
Jag kommer aldrig att förlåta.
Du gör dina män redo att marschera.
Hur vet jag att bröderna är borta?
Hur vet jag att den här handen tillhör Sigefrid?
Som din farbror skulle jag ha föredragit ett huvud,
- två huvuden... - Ett ord till, Ers nåd...
...och det blir ert eget huvud.
Ni ska göra som min bror befaller,
annars tar jag Eoferwic och armén själv.
Beocca!
Kungen har ett beslut att fatta,
han är antingen med oss...
...eller emot oss.
Du har tur, inget är brutet.
Men det kommer att göra ont att svinga ditt svärd.
Vi kan inte vänta på de sårade.
Du kanske inte behöver vänta på de sårade.
Vi borde döda honom.
Guthred... skitkungen.
- Tröttnar du aldrig på hot? - Nej.
Om vi lyckas med att inta Dunholm, vem får behålla det?
Guthred, naturligtvis.
Han har Eoferwic.
- Ragnar borde få det. - Nej.
Det är Alfreds önskan att det går till Guthred.
Alfred har aldrig satt en fot i Northumbria, det är inte hans beslut att fatta.
Kjartan byggde Dunholm på Ragnar den fruktlöses blod.
Det tillhör hans blodsson Ragnar.
Så länge som mitt svärd hittar Kjartans hjärta bryr jag mig inte.
Jag bryr mig.
- Örslingen har rätt... för en gångs skull. - Han har fel.
Uhtred, du säger att Alfred aldrig satt fot i Northumbria, han behöver det inte.
Vi är här, allihop, för att lyda hans order.
Han vet hur vi tänker och vad vi kommer att göra.
Eoferwic kan aldrig bli maktsätet i Northumbria så länge Dunholm är starkt,
så han tillåter Uhtred att angripa.
Han tillåter inget.
Jag är här för att jag har ärenden här.
Uhtred, du är hans man!
Du mer än nån kommer att förverkliga hans dröm om ett England.
Alfreds önskan är att Guthred blir den enda sanna lorden av norr
och du ska se till att det blir så.
- Jag säger det som jag nu ser det. - Du har skit i ögat.
Jag ser det som en kung skulle se det.
Uhtred, är du snäll och gör mig sällskap?
Snälla?
Jag här lite rädd för dig, Uhtred av Bebbanburg. Avundsjuk.
Jag är kung för att abboten hävdade att han såg mitt ansikte i en dröm.
Men det var ditt ansikte han antog som kung.
Jag fruktade...
...att du skulle ta min nyfunna makt.
Jag gav dig mitt ord.
Ja.
Du gjorde mig till slav.
Ja.
Ja, men... till mitt försvar,
var jag menad att döda dig.
- Jag räddade ditt liv... - Uhtred! Nej!
Du var min vän och jag förrådde dig.
Min syster också?
Hon är min fru.
Bra.
Jag ska skriva till Alfred. Jag ska informera honom...
...att din färd till Dunholm är min instruktion.
Och jag hoppas att du en dag kan hitta en plats i ditt hjärta att förlåta mig.
Jag ser dig fortfarande som min bästa vän.
Vad sa han?
Han sa att Dunholm är ditt, broder.
Sihtric!
- Lord? - Du ljög för mig.
Lord, jag skulle aldrig...
Du sa att Dunholm inte har några svagheter.
Men förra gången jag var där såg jag en port längs östra vallen.
Tillgång till en vattenkälla.
Ja, lord, men... Du kommer aldrig igenom med en armé.
Jag skulle inte ta med mig en armé.
Det här är galenskap.
Wessex rättmätige kung hjälper till att hämnas mordet på en stor, hårig viking.
Det skulle bli en bra sång.
Om du dör, Aethelwold, ska jag se till att den blir skriven.
Här går vi skilda vägar.
Vi visar oss endast när vi vet att östra porten har öppnats.
Då angriper vi. Då är det upp till dig att rädda oss.
Vi kommer att bli slaktlamm.
Lord... må gudarna vara med dig.
Gud, må Gud vara med honom, oss.
Vaka du bara över Ragnar.
Lycka till, lillebror.
Vi ses i Dunholm, allihop.
Skynda er, vi måste vara på plats före gryningen.
Den här stigen duger bara åt getter.
Var tyst och se upp med var du sätter fötterna.
Välsigne dig.
Den där rammen vi har släpat... den kommer inte att fungera.
Den kommer inte att forcera grindarna...
...men den kommer att fungera på sitt eget sätt.
Vi vilar. Vi väntar.
Det här kommer att bli dagen...
Kjartan eller Valhall.
Dagen av alla dagar.
Ragnar...
Deras signal.
Då börjar det.
Nu?
Sköldborg!
Krigare vid norra porten!
Krigare på norra porten!
Till slutet.
Alle man till fästningsvallarna!
Håll ihop!
Stopp!
Framåt!
Håll er nära!
Backa!
Använd elden! Bränn de djävlarna!
- När vi angriper, Steapa... - Jag vet, lord, till porten.
Bakom dig!
Hild!
Vi står modigt!
Lord, forcera!
Med mig nu!
Steapa! Porten!
Döda dem!
Till porten!
Vi måste ta oss till porten! Stoppa dem!
Döda dem!
Det är till slutet!
Nästa grupp, iväg!
Ära eller Valhall! Iväg!
Skydda porten!
Håll fast!
Håll fast, Ragnar!
Dra er tillbaka! Tillbaka!
Dra er tillbaka!
Kjartan!
Var är du?
Sköldborg!
Dra er tillbaka! Kom igen!
Thyra.
Thyra...
...snälla.
Snälla.
Thyra...
Döda!
Thyra!
Sven!
Kjartan, du är besegrad.
Antingen dör du ensam eller tillsammans med alla dina mannar!
Hur blir det?
Vill du strida mot mig, lill-Ragnar?
Nej, jag vill döda dig.
Släpp era vapen, det är över. Sköld!
Ragnar, nej! Nej, Ragnar, ge honom inte chansen.
- Bränn den djäveln! Ragnar! - Du och jag.
Framåt!
Vi gör upp.
Din syster var en bra hora!
Det är hon fortfarande!
Men nu måste vi binda fast henne för att hon inte ska rivas
när vi sätter på henne hela natten.
Kom igen, Ragnar!
Ragnar!
- Jag dödade din far. - Ta honom!
- Ragnar! - Kom ner!
Jag brände din mor!
Kämpa, Ragnar!
Nej, ge mig mitt svärd!
För Valhall måste du ge mig mitt svärd!
- Jag tänker inte be om nåd! - Dö.
Ge mig mitt svärd!
Ja!
Ragnar...
- Nej! - Ragnar!
Det är över!
Det är Thyra.
Ni lämnade mig.
Båda två, ni lämnade mig.
Thyra, nej. Jag svär, vi visste inte att du levde.
Ni är inte bättre än de djävlarna som horade ut mig.
Thyra, snälla.
Priset för mitt liv är ditt.
Nej!
Thyra...
Jag förbjuder det.
Snälla.
Snälla...
...låt mig hjälpa dig.
Jag är en vän.
Jag har inte sett dig strida så förut.
Det var inte strid, det var...
Att döda honom var inte nog.
- Det kan aldrig bli nog. - Men det är gjort.
Vi har hedrat dem.
Ja, så...
...vad nu? Bebbanburg?
Wessex.
Det måste bli Wessex, annars har Steapa säkerligen instruktion att döda mig.
Jag behöver frid en tid.
Jag behöver min kvinna.
Och Thyra?
Om ingen annat så är hon säker.
Jag ska inte skada dig, jag lovar.
Du känner inte mig, men jag har känt din bror Uhtred
sen han var en liten pojke.
Jag är Beocca.
Det här stället är Ragnars nu.
Du behöver inte gömma dig.
Han och Uhtred har velat hitta dig så länge.
Du har visat otrolig styrka, Thyra.
Jag skulle säga gudabenådad.
Välsigne dig.
Stanna.
Uhtred, han...
...räddade mig en gång,
tidigare, från Sven, när han var din lilla pojke.
Ja. Det är nåt han skulle göra.
Subrip: TomTen
Undertexter: Kristina Donnellan
SWEDISH